Story 13 Feeding market people
פרבהופאדה: יש סיפור מאוד נחמד.
כמה פעמים, אני חושב, דיקלמתי אותו. בוקר אחד...
בדיוק כמו בארצות המערב,
מתרחש יריד, אי שם במחוז, אי שם באיזה כפר.
כך, בהודו ישנו באזאר שבועי, ששמו הטה.
באותו הזמן, אנשי המכירות עם סחורותיהם הרבות והשונות...
הם מתאספים ורבים באים לקנות שם: כולם למעשה, מתנהגים כמו בשוק.
אז, היה שוק, שוק שבועי, בו אלפי אנשים היו נוהגים להתאסף.
יום אחד, גברת זקנה מן הכפר, החלה פתאום לבכות.
אז, בנה הבכור התעניין: "אמא, מדוע את בוכה?"
"אבוי, היכן אשכן את כל באי השוק ללינה הלילה?"
"אנשים כה רבים דרים בכפרנו, הכיצד אוכל לארגן להם מקום לישון?"
הבן החל לגחך.
"אמא יקרה, את אל תטרחי.
זה כבר יסודר."
"לא, בני היקר, הינני מאוד מאוד נסערת...", החלה האם לבכות.
אזי, בערב הבן קרא לאימו:
"אמא, תראי עכשיו את השוק..."
ברגע בו ראתה, "להיכן עזבו כל האנשים?
הא?"
על כן, ישנו סידור!
ברגע בו האנשים הללו התאספו בשוק מראש, הם סידרו לעצמם מקום לינה.
היה להם גם את מקומם לסעוד.
לכן, לפי הסידור.
יש סידור
באותו האופן, ישנם מיליונים ויתרה מכך של ישויות חיים.
לאלוהים יש סידור.
Subtitles by Pratyatoṣa Dāsa, Causelessmercy.com Translated into Hebrew by Elad Stern